НЕСУЧА СПРОМОЖНІСТЬ БУРОНАБИВНИХ ПАЛЬ НА ПРОСАДКОВИХ ГРУНТАХ ЗА ЧИСЛОВИМ МЕТОДОМ ГРАНИЧНИХ ЕЛЕМЕНТІВ - Моргун, Алла Серафимівна; Чженфен, Тянь (Сучасні технології, матеріали і конструкції в будівництві, 2024)
На значних товщах лесових просадкових ґрунтів на теперішній час використовуються буронабивні палі. Буронабивні палі великого діаметру дозволяють порівняно легко прорізати значні товщі просадкових ґрунтів, заглиблюватись в більш міцні ґрунти та передавати на них навантаження від споруди, в любий період року проводити спорудження фундаментів. Тема роботи присвячена актуальній проблемі фундаментобудування та механіки ґрунтів – пружно-пластичному моделюванню сумісної роботи системи «ґрунтова основа – буро набивна паля» з метою визначення несучої спроможності фундаменту для забезпечення стійкості і малопросадковість споруди, тим самим уникнути її можливого нерівномірного просідання чи руйнування. Наявність пор в трифазних ґрунтах дають можливість отримувати свободу руху. З місць тимчасової дислокації частинки ґрунту можуть переміщуватись в пори. Головною характерною особливістю поведінки ґрунту є те, що їх деформація супроводжується пластичним деформуванням практично з самого початку їх навантаження, що обумовлює при розрахунку ґрунтових основ використання сучасної теорії пластичної течії. Інтенсивний розвиток та широке застосування ЕОМ суттєво наблизило фундаментальні математичні проблеми до прикладних, посилило їх взаємовплив. Поява нового потужного методу досліджень – числового експерименту – як ніколи раніше тісно пов’язала фізичний зміст задачі, її математичне формулювання , числові методи розрахунку та сучасні ЕОМ. В роботі для розв’язку нелінійної задачі геомеханіки використано числовий МГЕ, проведено обгрунтовання теоретичними викладками та проілюстровано даними числового розрахунку.