АНАЛІЗ ПІДХОДІВ ЩОДО ВИЗНАЧЕННЯ МІЦНІСНИХ ХАРАКТЕРИСТИК ГІРСЬКИХ ПОРІД ДЛЯ ПРОГНОЗУ ЗСУВОНЕБЕЗПЕЧНОСТІ УКОСІВ - Ковров, Олександр Станіславович; Терещук, Роман Миколайович (Сучасні технології, матеріали і конструкції в будівництві, 2020)
Стаття базується на порівняльному аналізі сучасних підходів з використанням детерміністичних, статистичних та графоаналітичних моделей і методик визначення міцнісних властивостей м’яких гірських порід для прогнозу зсувонебезпечності укосів. Для оцінки стійкості природних схилів та техногенних укосів найчастіше використовується критерій руйнування Кулона-Мора, основними величинами якого є зчеплення (С) та кут внутрішнього тертя (φ). Детерміністичний підхід передбачає отримання значень цих характеристик в результаті лабораторних випробувань зразків м’яких порід на зсувних пристроях під впливом дотичних і нормальних навантажень. Проте ці розрахункові значення залежить від того, яким чином побудувати пряму дотичну до кругів Мора, що є суттєвим недоліком. Імовірнісний підхід щодо визначення міцнісних властивостей враховує певний діапазон значень С та φ порід в мінливих геокліматичних умовах для адекватного прогнозу стійкості і зсувонебезпечності укосів. В статті представлено результати розрахунків стійкості гіпотетичних укосів з висотами 20 м та 30 м отримані за допомогою детермінованих параметрів С і φ та ймовірнісними діапазонами значень цих показників. Запропоновано графоаналітичний підхід визначення міцнісних характеристик гірських порід. Обґрунтовано методику визначення міцнісних властивостей грунту чи гірських порід через побудову кривої граничних станів за трьома точками дотично до граничних кругів Мора, що відповідають межам міцності на розтягування, стискання і зрушення. Наукова новизна методики полягає у поєднанні результатів лабораторних випробувань зразків порід на стискання та зрушення, аналітичному визначенні межі міцності на розтягування за формулою та побудові кривої граничних станів. Практичне значення запропонованого способу побудови паспорта міцності гірських порід полягає в можливості більш точно обчислювати фізико-механічні властивості порід та прогнозувати процеси їх руйнування.