РАДІОЗАХИСНИЙ МЕТАЛОНАСИЧЕНИЙ БЕТОН ПОЛІФУНКЦІОНАЛЬНОГО ПРИЗНАЧЕНЯ - Лемешев, Михайло Степанович; Христич, Олександр Володимирович; Черепаха, Дмитро Володимирович (Сучасні технології, матеріали і конструкції в будівництві, 2020)
Серед сучасного різноманіття шкідливих антропогенних факторів, які забруднюють навколишнє середовище, особливу увагу привертають - електромагнітні забруднення. Небезпека поширення негативних впливів електромагнітних полів на навколишнє середовище пояснюється стрімкою динамікою розвитку і використання сучасних електронних технологій і радіоелектронних систем, які є надбанням економічно-розвинених держав а також диктуються комунікаційними потребами суспільства. Прогресуючі темпи нерегульованого зростання рівнів електромагнітних забруднень в містах, промислових центрах і мегаполісах зумовлені різким збільшенням кількості радіо- і телевізійних станцій, розширенням мережі високовольтних ліній електропередач, зростанням територій покриття системами мобільного і радіотелефонного зв'язку, радіолокаційним обладнанням, використанням радіоелектронних пристроїв, надвисокочастотних випромінюючих приладів і технологій в усіх галузях промисловості, а також в побутових умовах. Для захисту біологічних об’єктів від шкідливого впливу електромагнітного випромінювання (ЕМВ) в радіочастотному діапазоні використовують екрануючі і радіопоглинаючі матеріали. Як екрануючі матеріали, найбільш поширеного використання набули струмопровідні матеріали (металеві листи і сітки). Однак екранування такими матеріалами біологічних і технічних об'єктів викликає ряд проблем, пов'язаних з погіршенням здоров'я людини і якості функціонування радіоелектронних засобів за рахунок екранування металом природного поля Землі. Використання металевих екранів для бар’єрного захисту від електромагнітних впливів також може призводити до зростання напруженості електромагнітного поля у екрануючому об'ємі внаслідок резонансних явищ. Світовий досвід захисту навколишнього середовища від шкідливих впливів ЕМВ показує, що для створення бар’єрних екранів використовуються спеціальні матеріали (радіозахисні бетони, кераміка, цегла та інші), які більш прийнятні для біологічного захисту з електрофізичної та гігієнічної точок зору. Такі матеріали відносять до класу композиційних матеріалів. Вони займають проміжне значення провідності між діелектриком і металом і їх можна характеризувати як напівпровідні матеріали. Науковцями Вінницького національного технічного університету активно проводяться прикладні дослідження по створенню нових ефективних будівельних матеріалів спеціального призначення. Одним з таких композиційних матеріалів і є дрібнозернисті бетони з металевими заповнювачами. Серед комплексу конструкційно-експлуатаційних властивостей такого матеріалу є також здатність послаблювати шкідливі електромагнітні впливи на навколишнє середовище.